Történet egy matematikai párbajról, a képzetes számok feltalálásáról és arról, hogy a fizikusok hol találták meg ezeket az imaginárius számokat a természetben.
A neurális hálózatok ma már képesek kifinomult matematikai levezetéseket, releváns premisszákat, sőt hasznos sejtéseket is megjósolni. Christian Szegedy, a Google Research mesterséges intelligenciával foglalkozó magyar kutatója viszont csapatával egy olyan rendszert épít, ami tíz éven belül túlszárnyalhatja a matematikusok legvadabb álmait is: az automatizált matematikus olyan szinten képes lesz a tudósok „munkatársává” válni, hogy rutinból ellenőrzi majd azokat a bizonyításokat, amelyeket csak néhány ember képes megérteni a Földön, levezetésük pedig éveket vehet igénybe, és képes lehet olyan új matematikai dimenziók megnyitására, amelyekről ma még fogalmunk sincs. Habár 2018-ban a vezető AI-szakértők 2060-ra tették annak valószínűségét, hogy a gépek rutinból, autonóm módon a legnevesebb matematikai szakfolyóiratokban publikálható bizonyításokat állítsanak elő úgy, hogy a bizonyítandó tételek is a neurális hálók gépagyából pattannak ki, Szegedy a SZTAKI és a Rényi MILAB Mesterséges Intelligencia Alapkutatás Szeminárium keretében megtartott, szerdai előadásában már a következő évtizedre jósolja ennek megvalósulását.
Amikor két hullámrendszer ferde irányban keresztezi egymást különös mintázat keletkezik. Ezeknek a hullámoknak az interakcióját a Kadomtsev–Petviashvili egyenlet modellezi.